Jag är färdig att lägga ner.
Verkar inte finnas några överlevande.
Utgallringarna blir mer intensiva.
Du sa det.
För många Vålnader vaknade samtidigt.
För många munnar, eller händer att mätta.
Vi går tillbaka. Ses vi där?
Det låter bra. McKay, Beckett, hur har det gått?
Vi har inte hittat någon.
- Ta er tillbaka. - Ja. Beckett klart slut.
Du kanske borde plocka lite vildblommor här.
- Det skulle hon gilla. - Va?
Ska du på dejt med Katie Brown imorgon?
Hon är botanist. Hon kommer aldrig ut.
- Vad är det här? - Inget.
Ska du på dejt, Rodney? Med en kvinna?
Det är bara två vuxna som delar...Ja, med en kvinna.
Hon ser fram emot det. Fast jag vet inte varför.
- Hur vet du det? - Tjejkväll. Jag vet saker.
- Det har inte du med att göra. - Jag föreslår att du plockar blommor.
Sköt ditt jobb, skydda oss.
- Håll tyst. - Håll tyst? Jag ska säga dig...
Sluta prata.
Dart. Det kommer en dart.
Rör på er!
Om den har sett oss, avslöjas Atlantis.
Får någon chansen, så skjut.
Sprid en
Den är på väg mot porten. Skadad, men den är på väg.
McKay and Cadman har strålats ombord.
Vi kan inte riskera att den återvänder.
Herregud.
Jag är läkare. Jag kan hjälpa till.
- Vad sysslar du med? - Han tänkte förinta sig själv.
Han kan få ut Cadman och McKay!
Jag tvivlar på att han vill det.
Nu får vi aldrig veta det, va?
- Är alla oskadda? - Vi mår bra.
Hansen, kontakta Atlantis. Jag vill ha hit Zelenka.
Vi har ett problem.
Överste.
- Första gången utanför? - Ja.
Fanns det fler Vålnader, hade de anfallit nu.
- Verkligen? - Om det känns bättre.
Hittade ni det vi vill ha?
Ja, men det är komplicerat.
Den här styr maskinen som dematerialiserar folk
lagrar informationen, och återmaterialiserar dem.
- Toppen. Gör så den gör det. - Det kan jag inte.
Vi ser att den lagrar två livstecken.
Det är bra.
Ja, men det finns bara energi för att återmaterialisera en av dem.
Energiförrådet har förstörts och reserven nästan slut.
Jaha.
Du får bestämma vem som ska strålas fram.
Ett fruktansvärt val.
Ta fram McKay. Han listar ut hur vi ska befria Cadman.
Jag var otydlig.
Det går inte att se vem som är vem.
- De syns bara som livstecken. - Toppen.
Den där då. Håll undan.
Rodney, hur är det?
Hans puls är stabil, men han måste till Atlantis.
Hjälp doktorn att ta sig tillbaka med McKay.
Jag stannar med Zelenka och tar med så mycket som möjligt.
Han reagerar som om han träffats av Vålnadernas bedövningsvapen.
Tror du att han blir som förr, när chocken gått över?
Jag är rädd för det.
Hur går det med vraket?
Löjtnant Cadman är fortfarande kvar där.
- Kände du henne väl? - Nej, egentligen inte.
Hon är en av de nya som kom hit med Daedalus.
Men hon verkar underbar. Hon räddade mitt liv.
Jag ringer dig först, när vi hittar henne.
Tack.
Hur går det?
Den goda nyheten är att vi har säkrat hennes livstecken.
Nu ska bara maskinen kopplas upp.
- Hur gör vi det? - Det är den dåliga nyheten.
Maskinen använder en specialiserad omvandlare
för att omvandla råenergi till en stabil, speciell form av kraft.
Omvandlaren krävs för att maskinen ska fungera
och den har blivit skadad.
Det finns inga extra i skuffen?
Vi arbetar på att skapa en.
Underrätta mig så fort ni har något.
- Inte illa, eller hur? - Det är okej.
- Vad tycker du om Atlantis? - Bra.
Har du tänkt på vad du vill göra när vi är klara?
- Vill du att jag åker? - Nej. Stanna så länge du vill.
Jag menar bara att du klarar dig.
Du klarar dig i en strid.
Du hatar Vålnaderna lika mycket som vi.
Okej då, kanske mer.
Vi behöver en kille som du här
och du verkar behöva ett ställe att bo på.
- Jag passar nog inte in. - Bara ett sätt att ta reda på det.
Måste jag bestämma mig nu, eller får jag äta färdigt först?
Ta tid på dig.
Och prova de här.
De är jättebra.
Hej.
Hur är det?
Fruktansvärt.
Vad hände?
- En dart fångade upp dig. - Toppen. Hur kom jag ut?
Lång berättelse, men jag är glad att du mår bra.
- Hallå? Dr Beckett? - Är det Cadman?
Dr McKay?
- Var är hon? - Jag är här.
Löjtnant Cadman är kvar i darten.
- Va? - Vem sa det?
- Jag sa det. - Sa du "va"?
Jag sa att löjtnant Cadman är kvar därinne.
- Sa du ordet "va"? - Nej.
- McKay? - Ja. Var är du?
- Jag är här. - Jag pratar med Cadman. Tyst.
- Hon är inte här, Rodney. - Jo, det är jag.
- Hörde du inte löjtnant Cadman? - Nej.
Head-set.
- Har inget head-set. - McKay, var är du?
Jag är framför Carson.
Håll för ögonen.
- Varför? - Gör det bara.
Löjtnant Cadman är fast, jag tror du upplever...
- Rodney, vad gör du? - Det är fruktansvärt.
- Vad är fruktansvärt? - Jag kan se det.
Jag kan se dina händer för ögonen, som om det var mina ögon.
- Carson. Hej. - Hej.
- Vem fick ut oss? - Zelenka, men han fick bara ut dig.
Löjtnant Cadman är kvar.
- Nej, nej, nej. - Det är omöjligt.
- Cadman är inte i darten. - Ursäkta?
Hon är här inne.
TRANSFORMERBITAR
- Snyggt. - Vi hade slut på ström.
Jag visste inget. Vem visste att det var en sidoeffekt?
Istället för att vänta på att förstå,
knappade du på tangenterna, och hoppades att något skulle hända?
- Du lever. - Fråga honom om han kan fixa det.
- Han vet inte hur man gör. - Va?
- Jag pratar med henne. - Så du hör hennes tankar?
Inte hennes tankar, tack gode Gud. Jag hör när hon försöker prata.
Skulle han verkligen ha skrivits ut från sjukan?
Han var lika frisk som nånsin.
Det känns inte så friskt här inne.
Vi kan inte vara löpstjärnor allihop, eller hur?
Det var hon igen.
Det kanske är något fel som inte upptäcktes.
Jag är inte galen. Jag har bara ännu ett medvetande i hjärnan.
- Så han verkar bara galen? - Det gör jag säkert
men bara för att dr Dumhuvud där borta
- är ute på djupt vatten. - Ja. Ja!
Jag gjorde ett misstag när jag försökte rädda ditt liv.
Vill du försöka fixa det eller vill du fortsätta att skälla?
Jag kan göra båda sakerna samtidigt.
- Har ni försökt med generatorn? - Det är inte så enkelt.
Varför inte?
När man mixtrar med Vålnadsmaskinen, så blir spänningsförändringarna stora.
- Blir det lite för mycket... - Vänta
- ...så är det kört. - Visst.
Kanske kan vi skriva ett program
- som tar hand om... - Rodney, kan du svara mig?
- Det här vill jag prova. - Rodney?
- Vi tar en naquada-generator... - Rodney?
- Rodney! - ...och...
- Och... - Rodney!
Ja! Va?
- Sluta ignorera mig. - Sluta ställ dumma frågor.
- Rodney? - Jag ska få ut dig, okej?
Var nu en snäll flicka och håll tyst.
Var inte nedlåtande.
Det här är mitt problem lika mycket som ditt.
Har du examen i fysik? Eller är du ingenjör?
- Rodney? - Ja?
Förlåt. Jag ber om ursäkt.
Va? Snälla.
- Ska vi låta Zelenka ta hand om det? - Jag mår bra.
Nej, det gör du inte.
Jag vill att du pratar med dr Heightmeyer.
- Det vore bättre om jag... - Rodney.
Jag ber dig inte.
Visst.
Du uppför dig som en två-åring.
- Det är ditt fel. - På vilket sätt?
Du behövde bara hålla tyst.
Du vet inte hur det är här inne.
Jo, det gör jag.
Jag vet precis hur det är för jag bor där inne.
- Rodney? - Ta det lugnt.
- Katie? Hej. - Är allt bra?
Ja, allt är bra. Jag bara...
Pratar i radion.
...pratar i radion.
Du mår bra, hoppas jag?
Jag hörde att det blev problem idag?
Ja, men allt är bra nu.
Allt är ordnat. Som vanligt.
Bra. Så vi går ut imorgon?
Ja. Jag ser fram emot det.
Jag är säker på att det blir...
...en trevlig kväll och så.
Vi ses sen då.
Du vet visst inget om kvinnor?
- Jag vet massor. - Det här kanske är bra.
Förlåt?
Jag kan lära dig en del om det motsatta könet.
Det behöver du verkligen.
Det här är helvetet.
Mitt eget, personliga helvete.
Då försöker vi igen.
Ska du försöka igen, sir?
Det räcker kanske för idag.
På vilket sätt är du kvalificerad att hjälpa oss?
Det är jag inte. Det här behandlades inte på läkarlinjen.
Men jag har varit parterapeut.
Vi är inte ett par.
Inte på något vis.
Inom fysiken definieras ett par som två jämbördiga krafter
som drar åt olika håll.
- Är det inte tillämpligt? - Lustigt, men vi är inte jämbördiga.
Passa dig.
Hon är bara en röst i mitt huvud. Jag kontrollerar kroppen.
Jag har sett din kropp, McKay. Du kan behålla den.
Hur vet du det? Hon har tillgång till den delen av hjärnan
som skapar tal och kontrollerar hörsel. Varför inte rörelser?
- Kunde hon, hade hon gjort det nu. - Du borde släppa taget.
- Varför då? - För att ni delar på kroppen.
Det kunde lätt ha varit tvärtom.
Du kunde vara fast i hennes kropp
och hade du inte velat prata med andra utan att gå igenom henne?
- Kanske. - Kanske?
- Ja. Jag hade velat det. - Så låt henne göra det.
Blunda.
Ta djupa andetag och försök sluta kontrollera allting.
Hallå?
- Hallå? - Laura?
Konstigt att höra hans röst när jag pratar.
- Kan du röra dig? - Jag vet inte. Jag ska försöka.
- Nu räcker det. - Kom igen.
Vi gjorde framsteg.
Framsteg är inte nödvändigt om vi kan få ut henne.
Jag har lugnat ner mig. Det har hon också.
- Nu vill jag fortsätta att jobba. - Visst.
Verkligen?
- Hon tycker också att det går bra. - Typ.
Borde jag--
Det här är en P-90. Den är en kompakt, otroligt tålig, helt...
Bra. Det är...bra.
Det här är en 9 mm halvautomatisk...
Det är också bra.
Jag föredrar den här.
Jag förstår det.
Då ska vi prova den här värstingen.
Starta den, men långsamt.
Nej. En del beräkningar stämmer inte.
Du kanske inte förstår dem.
- Vad i helvete hände? - Vi startade den.
- Jag sa ta det lugnt! - Det var bara tre procent.
Vi borde ha gjort fler försök innan...
När man ser tillbaka, ja.
- Du borde inte vara här. - Ursäkta?
Beräkningarna är felaktiga.
Att ha två medvetanden i en hjärna måste ta på krafterna.
Du gör misstag.
Låt mig sköta det, innan du gör större skada.
Du vaknade sent.
Jag kunde inte sova. Jag försökte rensa tankarna.
Jag hörde att det inte gick så bra.
Du hörde helt rätt.
Jag vill att du ska veta
att jag beordrade nedskjutningen av darten.
Fast jag gärna skulle låtsas att det var ditt fel
så är tanken på vad som hade hänt om du inte gjort det...
- Så det är lugnt? - Ja, det är lugnt. Ingen fara.
Du borde sova lite.
Jag skulle behöva vila, Rodney.
Hon säger att hon är trött.
God natt.
- Är du upptagen? - Nej, kom in.
- Hur känner du dig? - Bra.
Verkligen?
Mest tack vare Cadman. Hon har en lugnande effekt.
Oss emellan, så var det tur att det var hon.
Skulle du...
- Hon sover, hör ingenting. - Ja, då så
- Hon verkar vara förtjusande. - Det är så trevligt.
Vill du göra mig en tjänst?
Vill du hänga med på min dejt imorgon kväll?
- Med dr Brown? - Katie.
Ska du gå?
Jag har ställt in så många gånger.
Jag vill inte sabba det.
Men vad vill du att jag ska göra?
Det är ingen hemlighet att jag suger med kvinnor.
Att ha någon som avbryter mig
när jag börjar göra bort mig, vore till stor hjälp.
Det vore en stor tjänst.
- Visst, Rodney. - Toppen.
Och tack.
Var är jag?
Var är mina kläder?
- Kan vi inte sova lite till? - Klockan är två. Var är vi?
Vi är i mitt rum. Din madrass suger.
Den är för min rygg.
- Hur kom vi hit? - Jag gick hit.
Det var lättare att använda din kropp när du sover.
- Byxor. Var är mina byxor? - De ligger på stolen.
- Jag har sett den. - Vi måste sätta vissa gränser.
Förlåt. Jag är van att sova näck.
Du har gått för långt.
Jag lovar att det var mer traumatiskt för mig.
Varför bränner mina ben?
Vi tog en löprunda innan vi la oss.
- Varför då? - Det hjälper mig att slappna av.
Det är här viktigt. Intog du någon citrusfrukt?
Jag är svårt allergisk mot citrus.
Jag tränade, kom hit och gick och la mig.
- Slappna av. - Det skulle jag gärna
men alla mina muskler gör ont efter din dumma träning.
- Vad står på schemat idag? - Mer av samma sak. Hur så?
- Har du några idéer? - Ja, det har jag.
Titta inte.
Jag trodde att vi skulle sparra idag.
Du var sen, så Ronon och jag...
Vad i helvete sysslar du med?
- Jag tänkte inte skada henne. - Det såg ut som du tänkte det.
- Är du oskadd? - Jag mår bra.
Jag sa att han inte behövde ta det försiktigt.
Du måste tänka på vad du säger till honom.
- Det är uteslutet. - Gör du det hellre själv?
Ja, tänk dig det. Jag gör det hellre själv.
Betänk motsatsen.
Att ha en kvinna med dig, som ger dig repliker.
Du lär dig någonting.
Tack för erbjudandet, Cyrano, men jag står över.
Jag var där när du stötte på henne, okej?
Jag kände hur nervös du kände dig.
Det har inget med min nuvarande situation att göra.
Kom igen, låt mig hjälpa dig. Det kanske är därför det här hände.
Det var därför det här hände? Är du galen?
Med tanke på situationen, är jag mycket tillmötesgående.
Jag kan göra det till ett helvete.
Det är något jag vill göra, och vi gör det.
Jag ville be om ursäkt.
Kom in.
Oroa dig inte, Ronon.
Det var... imponerande.
Snälla.
- Vad tycker du om träningen? - Du menar provet?
- Är det vad du tror? - Har jag fel?
Överste Sheppard tror att du kan vara till stor hjälp.
Varför gick du med?
Mitt folk är starkt och stolt,
men Atlantis är vårt största hopp.
Jag tror att du också ser det, annars hade du redan lämnat oss.
Jag trodde att han hade sagt att jag gör er sällskap.
Han har varit stressad på sistone.
Ja. Det är därför jag är här.
- Hur är det med honom? - Jag är sen. Förlåt.
- Hej. - Carson höll mig sällskap.
- Första rätten kommer snart. - Carson?
- Rodney. - Vad gör du här?
- Du bjöd mig. - Gjorde jag?
Ja.
Slå er ner.
Börja inte äta, din idiot! Föreslå en skål först.
Ja. Ja. Ja...
Skål...för dig.
Vi har jobbat tillsammans ett tag nu, en kort tid,
men under den tiden,
har jag funnit våra sammanträffanden...
Jag menar att du är väldigt rolig och smart och...
Och du lagar god sallad.
- Så... skål för dig. - Ja. Skål.
Bra. Det var inte så illa.
Hon gillar dig, det är bra för oss.
Jag tänkte att vi... Vänta, McKay. McKay.
Sluta dricka vin. Du blir full.
Förresten, jo! Du behöver det för att slappna av. Drick upp!
Duktig pojke.
Säg något, McKay.
Säg något som kan starta en konversation.
Så...
Brukar du...
- Ja? - Jag glömde vad jag skulle säga.
Vad var det?
Det här är löjligt.
Katie, jag gillar dig verkligen.
De senaste månaderna har varit mer genomlidliga tack vare dig.
Jag ville att det skulle bli en speciell kväll, men av olika skäl
så måste jag gå nu.
Det var tråkigt.
Men du ska inte känna dig förolämpad och undra om jag
är intresserad av dig, det är jag.
Jag är väldigt... väldigt intresserad.
Vi ses snart.
Ge mig tillbaka min kropp. Vi måste tillbaka.
Och göra vad då?
Det var det ärligaste du varit med en tjej, och det var inte ens du.
Otroligt att du gör så här.
Vi försökte för mycket för snabbt.
Snälla, gå tillbaka. Nix.
Sten, sax, påse. Jag är vänster hand, du är höger.
Cadman... Visst.
Ja! Påse slår sten. Vi går.
Nej.Vi...
Behärska dig.
Dr McKay, rapportera till hangaren.
Hallå. Det är vi.
Tack.
Vi har gjort simulationer hela dagen.
Jag lyckades få generatorn att gå på rundgång,
vilket lurar darten att bara ta den kraften den behöver.
Bra tänkt. Kan vi få se?
- Ivrig? - Ja.
Visst. Vi startar.
Livstecknen är stadiga.
Rematerialisering påbörjad.
Jag är ingen forskare men mössen verkar ha ändrat färg.
Det tar aldrig slut.
Jag kommer alltid att sitta fast.
Det är nog ingen bra idé, John.
Du skulle se honom. Han är en otrolig skytt.
Ingen av mina killar slår honom, han är före detta militär.
Ja, inte militär på Jorden.
- Han har ingenstans att ta vägen. - Du är inte bara snäll?
Nej, jag tror att han vore ett bra tillskott till oss.
- Vi vet inget om honom. - Vad behöver du veta?
Vad som helst vore bra. Han är inte så öppen.
Han har flytt från Vålnaderna i sju år.
Prata med honom. Det är du skyldig honom.
Visst.
- Jag vill ha en ursäkt. - Laura?
Glöm det.
Du tog över hans kropp utan tillåtelse.
Han ber inte om tillåtelse när han tar över.
- För det är min kropp! - Ja, och jag är gäst.
- Försök vara lite artig. - Du ser?
- Du ser vad jag får stå ut med? - "Stå ut med"?
Det är mycket som jag inte gör som jag skulle göra.
- Jag vill inte veta. - Lugna ner er, båda två.
Kan du...
Lår. Hugg. Lyft. Hugg. Klart.
Otroligt.
Ronon. Kan vi prata lite?
Här.
Jag har hört att major Sheppard har erbjudit dig en plats.
Ja, det har han.
Han skulle ha frågat mig först.
Jaha.
Jag litar på dig och uppskattar alla bidrag
du måste göra, eller som du kommer att göra,
om du går med. Det är bara... Det är ett stort beslut.
Hur känner du inför det?
- Jag funderar på det. - Bra.
Jag funderar också. Vi kan väl höras.
Visst.
Att ta sugarmen ur stånd. Två knivar.
Skär. Hugg.
Du bestämde reglerna. Jag följde dem!
- Hon kapade mig. - Hör du.
Du hade ett tillfälle att få tänka som en kvinna
och utveckla dig. Men nej.
Har du tänkt på att jag kanske inte vill...
Rodney? Rodney!
Det här är Heightmeyer. Få genast hit Beckett!
- Vad hände? - Du fick ett anfall.
- Varför? - Att slåss om kontrollen
slår ut lägre hjärnfunktioner.
Hjärtrytm, organens funktion...
Det är inte bra. Självklart är det inte bra.
Jag vet inte hur länge det kan fortsätta.
Anfallen kommer att bli fler med tiden.
- Sluta kontrollera min kropp. - Det är inte så lätt.
En av er måste släppa taget, ge upp.
Kanske om någon, låt oss säga du, inte sagt åt henne att ta kontroll,
- skulle det här inte hänt. - Jag försökte hjälpa till.
Vad händer med den som måste ge upp?
Det är inget vi upplevt tidigare.
De försvinner.
Jag vet det, för jag känner att det händer mig.
Det är svårare att vara här. Det är jobbigare.
- Har det alltid varit så? - De senaste timmarna.
Har inte du känt det?
Jo, jag trodde bara att jag kämpade mot dig.
Hur är läget nu?
Vi har rematerialiserat ett par möss.
De var helt rekonstruerade.
- Men? - De överlevde inte.
Om en av er inte ger upp, så kommer båda att dö.
Jag gör det.
Vem sa det?
- Du behöver inte det. - Jo, Rodney.
Det är din kropp, och du gör det inte.
- Hur kan du veta det? - De behöver dig.
Jag avskyr att säga det, men jag är inte lika viktig...
Sluta. Det är inte sant.
Carson? Jag behöver något att skriva med.
Vad gör du?
Jag ska skriva till mina föräldrar. Jag uppskattar om du lämnar det
nästa gång du är på Jorden. Förklara vad som hänt.
Jag är inte säker på...
- Porten. Vi kan använda porten - Vad pratar du om?
Porten dematerialiserar en när man stiger in,
och skickar ens information till nästa port.
Det vet vi.
Ta en kontrollmodul från porten och sätt i darten
- så har vi ett stabilt system.. - Jag tror inte att du kan...
Jag måste få det gjort innan nästa anfall.
- Nu kör vi. - Bara för att simuleringen funkar...
Jag vill inte få ett dödligt anfall
medan vi väntar på att du hittar fler möss att testa på.
- Rodney... - Försök inte övertala mig.
- Jag kanske lyssnar. - Jag tänkte säga tack.
Varsågod. Jag kan säga att upplevelsen har varit...
- Det var på tiden. - Vänta, Rodney.
- Jag trodde alla möss var döda. - Är vi möss eller människor?
- Är du säker? - Definitivt. Ja.
- Okej. - Vänta bara lite.
Ja, Laura, det har varit... unikt.
- För att säga det minsta. - Lycka till.
Då så.
Den är redo.
Håll lite avstånd.
Då så.
Vänta.
Ifall den inte funkar.
Tryck på knappen
DEMATERIALISERAR
Det är två livstecken. Energinivån är stadig.
Ta ut dem
REMATERIALISERING PÅBÖRJAD
Ta dem till sjukan.
Har du pratat med Ronon?
Ja. Pratsam, eller hur?
- Och? - Han är ditt ansvar.
- Du säger ja. - Det har jag inte.
Du tänkte göra det.
- Ja. - Så där ja.
Mår du bättre?
Åh nej.
Här borta.
Inte lika trångt. Du då?
Samma här. Skönt att ha min kropp tillbaka.
- Du är frisk. - Skönt att höra.
- Bra jobbat. - Det var din idé.
Självklart, men du var där.
Tänk att överleva min värsta mardröm.
- Tack, sir. - Ja, tack.
Ni vill väl ha en stund ensamma.
Jag vill vara ensam en stund.
Jag med. Det var länge sen.
Skriv ut dem så fort du kan.t